Kom nå, mamma. Du er for treg. - Og du er for ung.
Min vakre og store jente. Når vi kommer hjem, skal jeg lage noe godt.
Hva skjer? - Jeg vet ikke.
Isabella, er dere uskadde? - Ja, men vi er redde.
Hopp inn.
Sving til venstre.
Fortere.
Kjør nå!
Mamma, mamma...
NAPOLI, ITALIA
Skynd dere, da.
Ingen sa noe om alle trappene. - Det er en del av sjarmen.
Er dette å reise lett? - Hva skulle jeg legge igjen?
En hel uke i Italia! - Hva har du tatt med deg?
En masse bøker. Vi skal jo se Pompeii.
Det er så mye å lese om. Geologi, historie...
Jeg skjønner. Hva med lesebrett. - Du kan øke ukepengene mine.
Hun er din datter. - Du er for smart for ditt eget beste.
Flott. Det er et loft. - Flott, enda mer sjarm.
Flere trapper. Hvor mange soverom?
Å, nei. - Det blir gøy.
Jeg er så glad for hvordan det utviklet seg.
Si hei, pappa. - Hei.
Mamma.
Mykaela og jeg får henge med på tjenestereisen din.
Vi får en ukes ferie og får se alle steder hun drømt om.
Og du skal få drømmejobben din.
Ja, jeg vet det. - Det kommer til å bli helt perfekt.
Hva er det? - Jeg har litt jetlag.
Jeg ser at det er noe. Si det. - Jobben er viktig for meg... for oss.
Det er en stor mulighet. Du får ditt eget internasjonale sikkerhetsfirma.
Du gjør det med glans.
Hør her...
Du blir her i tre måneder og siden kommer du hjem...
...og vi trenger ikke bekymre oss for penger igjen.
Presentasjonen min... Den krever mer jobb.
Hold opp. Du har jobbet på den i ukesvis.
Det er dette du gjør. Det er den du er.
Den er virkelig god. De kommer til å elske deg.
Hva skulle jeg gjort uten deg? - Ingenting.
Er du klar? - Det kan du tro.
Velkommen. Mine damer og herrer, still dere i kø.
Synd jeg ikke kan bli med. - Noen må skaffe maten.
Kom an, mamma. - Pompeii drar ingen steder.
Vi ses i kveld. Lykke til. Jeg elsker deg.
Prinsesse... Har du ikke glemt noe? - Ha det, pappa. Lykke til.
Vi ses i kveld. - Oppfør deg ordentlig.
En liten skjelving. Det er helt normalt i Napoli. Det er over nå.
Sikkert. Et øyeblikk.
Dere trenger ikke dra. Bli her og se Napoli.
Vil du fremdeles dit? - Ja, hvor ofte får man se Pompeii?
Ok. Slapp av. Jeg skal passe på oss.
Jeg vet det. - Billetter?
Pass på moren din. Før jeg glemmer det.
Ta med disse i tilfelle. Det er satellitt-telefoner.
Med GPS-sporing.
Helt ærlig, Jeff... - Jeg fikk dem billig.
Du blir alltid så overbeskyttende.
Smarttelefoner kan lades ut og det kan være dårlig dekning...
Det er så mange ting... - Vi tar dem med oss. Hvil!
Kom an, mamma.
Du... bekymrer deg for mye.
Ta det rolig med den fingeren.
Paul... - Jeg så fram til en cappuccino.
Vi skulle ikke ha forsovet oss.
Hei! Godt å se dere. Akkurat i tide for at drives inn på kvegekspressen.
Velkommen.
Han blir sur når han ikke får kaffe. - Ingen fare. Vi liker inndrivingen.
Mø... - Mamma...
Jeg heter Christine. Dette er Paul. - Lynne og min flaue datter Mykaela.
Vi sitter i samme båt, eller buss. - Fra et høl til en ruin.
For en morsom kar.
Vær så god og kom inn. Velkommen.
Kom... Velkommen til Pompeii!
Alle vet vel hva som forårsaket at Pompeii ble en ruinby.
Ja, vulkanutbruddet. Og der ser dere henne.
Fjellet Vesuv.
Ja, vulkanen eksploderte og dekte byen med aske.
Kan noen si når vulkanen eksploderte og Pompeii ble ødelagt?
Ja, frøken? - År 79 e.Kr.
Perfekt. Kan du fortelle mer om Vesuv?
Det er antagelig verdens farligste vulkan.
Tre millioner mennesker bor i dens nærhet.
Navnet kommer fra gresk eller latin og betyr, "ukuelig".
Strålende. Se dere rundt.
Vesuv har hatt mer enn 50 utbrudd.
Utbruddet 79 e.Kr. Var selvsagt det mest berømte.
"Asken fløt over jorden" skrev et vitne, "og hyllet inn byen"-
"i mørket som fins i uopplyste rom."
2000 personer døde og byen lå øde i nesten like mange år.
Først i 1748 oppdaget noen utforskere stedet-
og fant at under et tykt lag aske lå Pompeii intakt.
Følg meg!
Kom an!
Se opp!
Hei, skatt, kjente du det? - Ja, det gjorde vi.
Er alt i orden?
Noen ruiner kollapset og en del mennesker er skadd.
Er du og Mykaela ok? - Ja, vi har det bra.
Ikke vær redd for oss.
Jeg kommer og henter dere. - Nei, skatt, vi har det bra.
Vi er bare litt rystet. Vi drar nok snart tilbake til byen.
Er du sikker på det? - Helt sikkert.
Jeg vil ikke at du skal gå glipp av det møtet.
Mykaela vil prate med deg. Vi ses i kveld.
Hvordan er det med dere? - Fins det kaffe noe sted?
Jeg elsker deg.
Hei, pappa. - Hei, prinsesse. Er alt bra?
Ja, jeg har det bra. - Men...
Hva er det?
Det sto i avisen at det hadde vært et utbrudd på Galapagos.
Det er målt seismisk aktivitet overalt.
Men... Jeg har lest at det alltid er aktivitet inntil en vulkan.
Tror du at du og mamma er i fare?
Jeg vet ikke... Nei, det er ingen fare.
- Jeg er bare litt paranoid. - Det er greit, prinsesse.
- Jeg ringer når jeg er klar. - Det er ok, pappa. Ta det rolig.
Mamma og jeg har det under kontroll. Lykke til.
Takk. Ta vare på dere selv. - Ha det, pappa.
Ikke glem å ha satellitt...
Hallo? Hallo...
Er alt i orden? - Ja.
Herr Pierce, velkommen. Vittore Fabricio, operasjonsleder.
Kall meg Jeff, sir. - Bra. Herr Rosso og de andre venter.
Gianni? Hvordan kommer vi vekk herfra?
Er inngangen sperret går vi til Porta Sarno ved amfiteateret.
Det er på andre siden av byen.
Denne veien.
Lynne, jeg er overrasket over din datters kunnskap om byen og vulkanen.
Ja, hun overrasker oss alle. Det er helt sikkert.
Hvorfor er du så interessert i vulkaner?
Pappa var i marinekorpset da jeg var barn og mye borte.
Når han dro av sted leste jeg om de stedene han var stasjonert.
Landenes kultur, geologi...
Da jeg lærte om det, føltes han ikke så langt borte.
Jo mer jeg leste jo mer innså jeg at jeg elsket å lære om Jorden.
Mens andre lekte med dukker, lekte jeg med steiner.
Det er mye å studere i Italia. Du kan bo her når du blir geolog.
Jeg vil gjerne bo i Italia.
Det var vel et lite et? - Vi burde kanskje...
Kom an, fort!
Løp!
Jeg kan få det i drift på tre måneder.
Det virker som en god plan.
Gode Gud! Vesuv!
Har dere et helikopter? - Unnskyld?
Har firmaet et helikopter?
Jeg må låne det.
Familien min er i Pompeii. - Du kan ikke låne det.
Hvis du prøver å kjempe mot Vesuv, er du død. Jeg lover.
Hør på herr Rosso. Du kan ikke dra til Pompeii.
Mykaela? - Mamma... Det er alvorlig.
Skatt, er du der? - Vi har det bra, men vulkanen...
Jeg vet det. Kom dere i dekning. Jeg kommer straks.
Er dere uskadd?
Jeg tror ikke du burde. - Jeg kommer og henter dere.
Jeg elsker deg, Jeff, men...
Lynne? - Jeff...
Lynne! - Jeff!
Ikke kom hit, Jeff!
Flytt dere. Takk.
Unnskyld.
Jeg må gjennom her. - Snu. Ingen kommer forbi.
Min kone og datter er i Pompeii. Jeg skal forbi.
Ingen skal til Pompeii nå. Gå inn i bilen din.
Jeg må dit.
Tilbake til bilen nå. - Ta det rolig.
Sett deg i bilen, ellers anholder jeg deg. Nå!
Du spiller Nintendo.
Carlo, jeg kommer straks. Kom an!
Carlo. - Det har ingen kalt meg på en stund.
Godt å se deg, tross omstendighetene.
Så fort du ringte, sendte jeg en forespørsel til regjeringen.
Det går ikke, er jeg redd. Pompeii er stengt.
Hele området er avsperret. Napoli evakueres snart.
Det gjelder min kone og datter.
Jeg forstår. Jeg har ikke glemt gjelden til deg fra Kandahar, -
men dette er en internasjonal krise og fantes det en mulighet...
Det fins det alltid. Du har innflytelse.
Det hadde jeg da jeg var Carlo, -
men nå er jeg oberst Dylard, jeg er byråkrat.
Du er den samme. Kom igjen nå, Carlo!
Det er noe annet som du ikke kjenner til.
Hvor ille er det? - Jeg snakket med tekniske ledelsen.
Pompeii blir dekket av 20 meter lava innen fire timer.
Jeg er lei for det.
Kom an. Hopp inn. - Hvor skal vi?
Hvor skal du? Du kan ikke stoppe den forbannede vulkanen.
Kom an!
Ned!
Ikke rør det! Løp!
Her!
Kom an!
Er det sikkert? - Tryggere enn her ute.
Der borte.
Det skal nok gå.
Mamma.
Jeg klarer meg.
Det ser ille ut.
Herregud.
Du vet vel at du får samme svar av disse mennene?
Jeg må likevel forsøke. - Men får du det ventede svaret...
...treffes vi her om en time. - Ok.
Hva har du i tankene? - Plan B, hvis om din A ikke virker.
Jeg er ikke den eneste i Italia som skylder deg en tjeneste. Lykke til.
Da så...
Neste jeg jeg foreslår kaffe, så går vi og tar en kaffe.
La meg hjelpe deg. - Takk.
Vær så god. - Du reddet livet mitt.
Vi var bare i nærheten. - Takk.
Jeg er Naveen, og det er Rashida.
Lynne. - Mykaela.
Takk. For en jævla dag. - Absolutt.
I morges sa Naveen at det kanskje skulle skje noe stort i dag.
Jeg og min store kjeft. Vær så god.
Takk.
Neste gang skipper jeg naturkatastrofer.
Hvis det blir en neste gang. - Paul!
Jeg kan ikke være den eneste som tenker sånn.
Hei... Er du ok? - Ja, jeg tror det.
Det var flaks at du fant stedet. Akkurat det pappa sa.
Det var godt gjort, skatt.
I teorien er vi trygge her. Det holdt for det siste utbruddet.
Det er verre denne gangen. - Kan det bli verre?
Vi vil heller ikke noe enn å hjelpe din kone og datter.
Jeg ber bare om transport. - Jeg tviler ikke på evnen din.
Men det er ikke så lett. Det er det virkelig ikke.
Regjeringen har besluttet å sperre området totalt.
Ingen kommer inn, ingen sivile og ikke kommandosoldater heller.
Det kan være en hemmelig operasjon. - Vi tenker på sikkerheten din.
Det handler om min kone og datter. - Vi snakker om et vulkanutbrudd.
Jeg har gjort det gjort det før. - Jeg vil gjerne hjelpe deg.
Men ingen av oss kan stoppe en vulkan.
Vi får rapporter fra Hawaii, der vulkaner stiger opp ut havet...
Pompeii er borte om tre timer. Nå gjelder det din sikkerhet.
Mer kan jeg ikke gjøre. Beklager.
Du vil altså ikke hjelpe meg. - Jeg kan ikke, herr Pierce.
Vi forlater Napoli om en halvtime. Er du smart, blir du med.
Hvis ikke... Guid hjelpe deg...
Dere har alt i ryggsekkene. - Det er hele livet vårt.
Vi har reist rundt i Europa i tre måneder.
Naveen er vanskelig å overtale når han har fått en ide i hodet.
Som om du motsetter deg.
Er dere gift? - Ikke ennå, nei...
Det er komplisert.
Har du noen dekning? - Nei.
Du burde du spare på batteriet, til det blir dekning.
Hva holder du på med? - Jeg jobber for en reiseblogg.
Jeg flyr rundt verden og fotograferer turistfeller.
Det er første gangen jeg er i Italia. Det er spennende.
Hei... Hørte dere det?
Hva? - Jeg kan ikke høre noe.
Det har tydeligvis stoppet. - Det tror jeg ikke.
Vel? - Jeg er visst alene.
Nei, det er du ikke.
Du er rask. - Gode menn har venner.
Vi er ikke så mange. - Fant ikke byråkraten flere?
Godt se deg, soldat. - Kaptein Pierce.
Se hva katten kom inn med. - Alltid ute etter jobb.
Da er jeg ikke alene. Cane. - Vi svikter deg aldri, sjef.
Den gamle gjengen er samlet. - Du har visst et problem.
Ja, stort som et fjell. - Familien din?
De er ved vulkanen. Vi skal hente hjem. Kom an.
Jeg kan ikke takke deg med ord. - Jeg står fremdeles i gjeld.
Det var en ting til... - Fram med det.
Kan du skaffe et militærhelikopter?
Er du ikke klok? Jeg er NATO- offiser, jeg stilles for krigsrett.
Du har rett. Jeg løser det. - Det er jeg sikker på.
Lykke til.
Det blir middag når du kommer hjem. Hvis du kommer hjem...
Utstyr? - Alt, men vi mangler transport.
Vi må ha et helikopter, så vi kan hente dem ut.
Vi trenger et sted å lande på. Vi må kunne handle raskt.
Det er en krigssone der ute. - Jeg kan be britene om hjelp.
Vi har ikke tid. Kom igjen!
Vi skal altså skaffe et helikopter.
En sivil løsning er utelukket. - Noen forslag?
Det blikket kjenner jeg igjen. Hva har du i tankene?
Noe Carlos ikke vil like.
Kommer det flere skjelv av den størrelsen så holder nok ikke huset.
Hvor kan vi ta veien? Du har jo lest om vulkaner.
Kan du tenke på noe sted som er tryggere?
Faen. Har du Pompeii-kartet? - Ja, det har jeg.
Ok, la oss se...
Vi er her. Vi skal hit bort.
Vi må røre på oss nå. Vi må dit før neste fase.
Hva skjer da? - Det vil du ikke vite.
Fortell. - En varmebølge.
Hvor varmt blir det? - Nok.
Kom an!
Mamma, løp!
Her... Ta det bare.
Paul!
Hvor skal vi? - Til et sted med transport.
JFC Napoli? - Er ikke det en NATO-base?
En italiensk garnison. Det blir tøft.
Det er slik jeg liker det.
Kom igjen nå. Sving til høyre her.
Kom an! Vi har bare noen timer.
Vent. Vi tar en titt.
Vi hjelper ham med bilen.
Jeff, kan du høre det?
Vi burde kanskje ha blitt hjemme.
Vi må røre på oss.
Kjør! Kjør!
Nå kommer det ikke flere steiner.
Det er bra, hva? - Jo, hvis man ikke vil bli truffet.
Vi må fortsette framover.
Hvor langt er det? - Ikke så langt.
Taket er helt. Kom inn.
Det ligner en dødsfelle. - Vi kan se inngangen herfra.
Hvorfor kan vi ikke bare fortsette? - Vi har ikke tid.
Når varmebølgen kommer, kan vi ikke flykte fra den.
Skal vi tro på deg? - Hør på henne.
Hun holdt på å få oss drept i en kollapsende ruin.
Det kommer ikke flere steiner, så nå kan vi ta oss herfra.
Bli med oss. - Vi går nå.
Ærlig talt...
På sett og vis har de rett. Det er ikke særlig stort her.
Bra? - Ja, bedre enn forventet.
Vi må lukke døren for å blokkere for varmen.
Mykaela, er du sikker på at dette er rett?
I 1902 var det et vulkanutbrudd på Martinique.
Bare én overlevde. En mann som satt i fengsel.
Pakk opp. Ta av dere klærne dere ikke trenger.
Takk, mamma.
Vi trenger kanskje vannet. - Vi må tette døren med våte klær.
Det gjorde mannen på Martinique for å overleve. Han brukte urinen sin.
Takk.
Hva syns du, sjef? - De er klare, men det fins åpninger.
Avlede eller unngå? - Litt av hvert.
Hva er planen? - Målet klokken ett.
Det er sånne helikoptre vi trenger. Stridshelikopeter.
De skal ikke brukes til noen sivil redningsaksjon.
Vi legger bare til litt ildkraft. Når vi er over Pompeii, -
er det som i ørkenen, bare litt verre.
Akkurat. Og derfor må vi være på offensiven.
Hvordan skal vi komme inn? - Vi finner et hull i forsvaret.
Vi trenger avledning fra utsiden... - Det står jeg for.
Jeg elsker å sprenge ting. - Når slår vi til?
Nå. Bruk så lite vold som mulig.
Hold hodene nede.
Det er derfor jeg hører på deg. - Sørg for å tatovere det i pannen.
Her kommer den... varmebølgen.
Mykaela? - Ja, mamma.
Jeg er så stolt av deg, skatt.
Mamma... - Du er det beste barn...
...man kan ønske seg.
Jeg elsker deg så høyt.
Jeg er lei for det, Rashida.
Det er ikke din feil.
Hvis vi klarer oss, så lover jeg...
Jeg vet det.
Herregud... Vi klarte det.
Er det over?
Jeg mener...
Det er helt uvirkelig. - Det gir ingen mening.
Det er over, hva? - Vi kan hvile her en stund.
Det var vel det verste?
Kom an!
Det er langt fra over.
Man føler seg naken når man gjør det midt på dagen.
Holder du på å miste grepet? - Faen heller.
Beklager, Carlo. Nå gjør vi det.
Han er sen. - Snart nå...
Det skjer snart.
Det var startskuddet. Kom an.
Kom igjen, skatt.
Vi stikker nå. - Skal bli.
Hold dere fast.
Da letter vi.
Herregud...
Vulkaneksperten... Hvordan skal vi dø neste gang?
Vårt største problem nå er svovelgass.
Er vi nær store mengder aske, utgjør den et umiddelbar trussel.
Hvor mye aske? - Mye. Cirka tre meter eller mer.
Vi må av sted nå.
Du...
Hva er det med deg? - Ikke noe dere skal uroe dere for.
Hvis det fins flere farer, bør vi alle få vite om dem.
Blir det flere utbrudd, så blir de bare verre og verre.
Hvor mye verre? - Har du hørt om Krakatau?
Hvor er han?
Der.
Vi plukker ham opp.
Lukk opp luken.
Kom an, cowboy.
Alt vel, soldat? - Hold dere fast.
Vi tar av. - Dette er morsommere enn Taliban.
Han forblør.
Er du uskadd, Cane?
Takk. - Ikke besvim før vi er framme.
Vent til vi har kommet tilbake.
Det er derfor jeg kalles Hurricane. Jeg er umulig å stoppe.
Nei, fordi at du er full av luft.
Fokuser nå. Cane, jeg trenger deg her.
Kom an.
Alita, du tar sambandet. - Oppfattet.
Alt ok? - Bare la meg overta.
Hun er din... Når er vi framme?
Om 35 minutter. - Hold henne lavt.
Det var som bare. - Ja, helvete. Kom igjen, alle sammen.
Har vi flaks? - Man vet aldri.
Satellittelefonene? - Ja... Jeg mistet min i landsbyen.
Men jeg har fortsatt...
Jeg må ha mistet den da jeg falt.
For et par vi er.
Hva tror du? - Jeg vet ikke. Det virker ok.
Jeg syns vi går inn. Er du ok? - Ja.
Er du sikker? Kom igjen, da.
Hva skjer nå?
Ras! Løp!
Kom an! - Kom!
Løp!
Jeg er så lei for det.
Utbruddet ble fulgt av en masse aske. Det betyr at...
Hva? Den vulkanske asken som du snakket om før?
Det er sikkert masse jord også. Det er kanskje ingen fare.
Akkurat som du sa... - Kanskje, jeg er ingen ekspert.
Jeg kan få oss alle drept. - Nei.
Vi hadde alt vært døde om det ikke var for din skyld.
Ingen av oss vet det dugg om vulkaner. Vi følger deg.
Det kommer til å gå bra. - Ok.
Så... Hva gjør vi nå, boss?
Jeg er ikke sikker.
Pokker! Ikke noe svar.
Hør nå her...
Vi har selskap.
Hvordan har de tatt oss igjen? - Hvilken hastighet har de?
Jeg aner ikke. De er kanskje lettere eller sterkere.
Eller så stjal vi det langsomste helikoptret i Italia.
Cade! Sikre døren.
Jeg vil skyte på dem for å få dem bort.
Jeg vil ikke at uskyldige soldater skal dø.
2 til 3 Hotel.
Vi har ordrer om at ledsage dere tilbake til basen.
Vi har ordrer om å skyte om dere ikke adlyder ordrer.
Har du forstått? Vi skyter dere ned om dere ikke snur nå.
Jeff, ikke gjør det her. Snu med en gang.
Beklager, Carlo. Jeg er nødt til å gjøre det.
Vi er innenfor ildavstand, sir. - Avfyr noen varselskudd.
Hvor langt fra er vi? - Vi når skyen om tre minutter.
Men de kan være innen rekkevidde om ett minutt.
Det er de alt.
Varselskudd betyr ikke at du skal treffe ham. Forstått?
Det skjer ikke igjen, sir. - Nei, da kan det bli krigsrett.
Skal jeg forfølge dem, sir? - Ja! Det er ordren din.
Kjør dine triks. Få inn oss i skyen. - Spenn dere fast nå.
Godt jobbet. To igjen.
Nesten innen ildavstand, sir. - Vent! Tenk deg om.
Hvis du bommer nå kan skuddene treffe sivile-
som flykter fra utbruddet.
Mitt råd er å nærme seg mer. - Ja, sir.
Nå har jeg det. Skitt!
Ikke fly helt opp i ræva på ham.
Nå skal vi se hvem som har størst baller.
Cane! Er dette nødvendig? - Det syns han.
La ham slippe unna om han flyr til venstre. Det er for mange sivile.
Svinger han til høyre, skyt. - Mikrofonen er på, sir.
Er den? Unnskyld. - Sånt skjer, sir.
2 til 3 Hotel, vi har dere på kornet.
De har våpenlås på oss. - Nei, det har de ikke.
Så du? Det er et passasjerfly.
Et sivilt fly i området. Avbryt!
Jeg avbryter. Avbryter og vender om.
Bra... Fortsett.
Hvordan er det med ankelen?
Den blir nok bra.
Det minner om nattangrepene mot Bagdad under Golfkrigen.
Dette er bare verre. - Det minner om helvete.
Vi er over Pompeii om 15 minutter. - Hvordan skal vi finne dem?
De er sikkert ikke ute i det fri. - Vi har ikke mye tid på oss.
Jeg ga Mykaela og Lynne et par satellittelefoner.
Da er det bare å ringe. - Jeg har prøvd helt siden Napoli.
Alle telefonene har GPS-sporing. De er sammenkoblet.
Dersom de virker.
Bingo! En av dem virker. Koordinatene.
Mykaela! Er du her nede?
Hei, mamma.
Er du ok? - Ja, jeg har bare vondt i hodet.
Der. Museet i Pompeii. - Godt.
Når vi kommer til Pompeii skal dere lete etter et hus med fire etasjer.
Om 45 minutter skal vi være ute.
Ta det rolig. Vi finner dem.
Hvor er Christine?
Christine!
Mykaela!
Vi må vekk herfra.
Vi må ut, nå!
Mamma...
Pust. Hjelp meg, Kal.
Hvor er Christine? - Følg meg.
Denne veien.
Skynd dere!
Jeg trenger klær og vann.
Riv stoffet i striper.
Hold sodaen over munnen og pust. Det absorberer gassen i luften.
I teorien, altså.
Hva faen var det?
Mamma, det er telefonen din. - Er det din?
Jeg trodde det var en elektronisk turguide.
Pappa prøver å spore oss. Vi må høyere opp.
Sir, det skjer noe. - Har du fremdeles kontakt?
Nei, forbindelsen er borte. - Satan.
Vi begynner likevel ved museet. Hold øynene åpne.
Herre min gud.
Fest sikkerhetsbeltene. Nå blir det turbulent.
Kom an. Nå!
Muren er massiv.
Den holder i det minste gassen ute.
Ytterligere et skjelv. - Ikke denne gangen.
Du har ikke dynamitt i ryggsekken? - Ikke engang en rakett.
Vi må gjøre noe.
Pappa prøvde å spore telefonen før den ble ødelagt. Han vet hvor vi er.
Gikk signalet gjennom? - Det er mulig.
Går det, så klarer Jeff det. - På den måten dere snakker om ham...
...virker han som en superhelt. - Der er han også.
Jeg er den første som skal reddes av Superpappa.
Han kommer, jeg vet det. - Det er for farlig.
Fins det bare en sjanse for å komme hit, så greier han det.
Der var jobben hans.
Hvordan går det, Cane? - Vi lander om 90 sekunder.
Bra... Nå gjør vi det.
Selv om han er på vei, så kan vi ikke bli her lenger.
Etter det siste skjelvet kan det komme en pyroklastisk strøm.
Ved et utbrudd kan fjellet varmes opp så hardt at det blir til gass.
Det skaper en strøm lignende en flodbølge.
Det er antagelig farlig, hva?
I bøkene står det at den kan få en hastighet av 700 km/t.
Og med en temperatur på 4000 grader... Ganske farlig...
Ingen kontakt? Vi går ut fra at de er på museet.
Vi har mindre enn 30 minutter på oss. Jeg vil at vi gjør det på 10.
Er det forstått? Bra.
Sikten er undermåls, så jeg trenger lommelyktene.
Vi løper så fort vi har landet. Cane, kan du lande på taket?
Det ser holdbart ut, men svever over dere og holder motoren i gang.
Oppfattet. Kom an.
10 minutter. Gjennomsøk alt og siden ut. Forstått?
Ja. - Da setter vi i gang.
Det er pappa. Det må være det.
Lynne! Mykaela!
Folkens... Kom igjen nå!
De finner oss og tar oss vekk herfra.
Hvordan kan du vite det? - Jeg kjenner mannen min.
5 minutter... 5 minutter til.
Lynne! Mykaela!
Sjekk rommene der borte.
Hallo?
Fru Pierce?
Lynne! Mykaela! - Jeff!
Er du der inne? - Pappa!
Vi er her inne! - Er du der inne?
Vi er her inne!
Hva skjedde? - Taket falt inn. Vi kommer ikke ut.
Vi får dere ut om noen minutter.
Alita! Cade! Jeg har funnet dem.
Kom an! Vi kan ikke bli her lenge til.
De er bak muren. Taket falt inn. Vi må lage et hull.
Vi har vel verktøy til det? - Alltid beredt, kaptein.
25 sekunder.
De er antagelig døde. Nå må vi vekk herfra.
Gå så langt fra døren som mulig.
Søk dekning. Vi prøver å skape en utgang.
Dere må gå bort fra døren.
Dere har 25 sekunder på dere.
Nå. - Løp!
Kom an!
Kai, hva gjør du? - Hjelp meg.
Søk dekning.
Ned!
Nå må de være her snart.
Pappa! - Lynne! Mykaela!
Pappa! - Er alle uskadd? Nå stikker vi.
Kom an!
Ok, Hurricane!
Kom hit!
Sånn skal det være. Nå drar vi.
Helt utrolig at dere lever. - Det kan vi takke Mykaela for.
Hurricane! Kom an!
Kom. Er du ok? - Ja, ja.
Hva gjør vi nå? - Det fins alltid en løsning.
Vi må ha et annet helikopter. - Hun har rett.
Pass dere!
Cade!
Den pyroklastiske strømmen.
Det må være den. Vi må søke dekning.
Hvor stort er museet? - Det fins en kjeller.
Kom an!
Kom, kom, kom! - Det skal nok gå. Kom an!
Kom an!
Sånn ja, skatt. Er alle uskadd?
Hva gjør vi nå? Skal vi bare chille her?
Er det virkelig trygt? - Det håper jeg.
Vi er i et gravkammer. Forhåpentligvis kommer ikke noe inn.
Har du hørt noe?
Opp med hodet, soldat. Du kjenner til risikoene.
Gi meg den, din idiot.
Ta det rolig.
Får se på beinet ditt.
Hva har du gjort? Kan du stå på beinet?
Fins det noen vei ut, vulkanekspert? - Samme vei som vi kom inn.
Når slutter det utbruddet?
Jeg vet ikke. - Et par dager?
Dager? - Går ikke. Vi blir kvalt her.
Vi må kunne få hjelp fra noen.
Jeg skal finne en vei ut.
Mot trappene. Ut alle sammen.
Kom an!
Vi må ut.
Nei, Alita! Nei!
Kom an!
Kom an, Cane!
Hva skal vi gjøre, pappa?
Opp alle sammen!
Kom an!
Hjelp!
Gi meg hånden din!
Bra. Kom an!
Kom an. Fort!
Jeg er lei for det, pappa. - Hvorfor?
At du var nødt til å komme hit. - Du har ikke noe å være trist for.
Jeg er stolt av deg.
Hva er det som skjer? - Dette har jeg ikke lest om.
Det høres ut som et... - Der!
Ja, Cane... - Kom igjen!
Kom an!
Du er gal, vet du det? - Skynd dere. Jeg skal i krigsrett.
Fest sikkerhetsbeltene.
Jeg trodde ikke du skulle komme. Din gærning.
Jeg er her fordi jeg ble reddet for 25 år siden av en annen gærning.
Og jeg kjente ham ikke engang. - Nå er vi kvitt.
Kvitt? Nå står du i gjeld til meg. - Selvsagt.
Jeg så ikke hele teamet ditt.
Vi mistet Alita og Cade.
Jeg beklager. - La oss få hjem de andre.
Det blir ikke lett. Bare jeg kunne finne drivstoff.
Pokker!
Luftfiltrene tetter seg hele tiden igjen. Kom an!
Er det her? - Ja, når kommer dit bort...
Carlo!
Fly, fly... - Jeg prøver.
Jeg kan ikke styre det.
Hold dere fast!
Går det bra der bak? - Ja.
Carlo?
Kaptein? Er du ok?
Kaptein? Jeg er for helvete oberst. Forbannede sivilist.
Den fordømte steinen gikk rett gjennom skulderen.
Cane, gi oberst Dylard førstehjelp.
Skal bli, sir. - Gi meg litt morfin.
Det er som i Kandahar, du piper som en kylling.
Hold deg til å fly... - Jeg fløy godt i Kandahar.
Men du klaget likevel, hva?
Ta det rolig... - Gi meg litt morfin!
Vet dere hva? Jeg vil ikke bo i Italia lenger.
Vesuvs utbrudd avtar og skjelvene blir færre.
Tross store skader, står Pompeii fortsatt.